Jeg er født i Savannah i Georgia, -
- hvor jeg blev opdraget til at blive en fin sydstatsfrue som min mor.
Men jeg blev ikke voksen, før jeg kom til et ukendt, fjernt sted.
Min lange rejse begyndte med et lille skridt i maj 1964.
- Så kom det! - Sweet Briar?
Sweet Briar? Radcliffe, som du udmærket godt ved.
- Far ville være så stolt af mig. - Læs det nu først, Paxie.
"Trods Deres åbenlyse kvalifikationer til at studere på Radcliffe ..."
De beklager.
Det gør Sweet Briar garanteret ikke. De tager imod dig med kyshånd.
Jeg nægter at gå der. Jeg vil gå på Radcliffe, som det var fars ønske.
Jeg gider ikke bare servere te for sydstatsdøtre. Jeg vil væk herfra!
Hvad med det her universitet i Berkeley i Californien?
Det kan man da kalde langt væk.
- Det rækker, Queenie. - Javel, frue.
- Vil I have mig undskyldt? - Du kan tro nej.
Din bror er her så sjældent til middag. Besøget er slet ikke slut endnu.
Fortæl om dig og Allison, det kære pigebarn.
Hun arbejder så hårdt i foreningen.
Hendes kontakter på Sweet Briar vil du få stor glæde af, Paxton.
- Jeg tager ikke på Sweet Briar. - Jo, du gør.
- Og de bliver så glade for dig. - Jeg vil på Berkeley. Jeg er optaget.
Slægtens kvinder har altid gået på Sweet Briar. Og så Berkeley...
De er konstant i avisen. Altid en eller anden protest. Du får bare fikse ideer.
Det vil jeg sandelig håbe, mor.
Far efterlod mig midlerne, så jeg selv kunne vælge, hvor jeg ville studere.
- Han ville have bifaldt Berkeley. - Hvad ved du om fars mening?
- Du var så lille, da han døde. - Undskyld, at jeg altid skuffer dig.
Men det her er det, jeg vil. Ønsk mig nu held og lykke.
Paxton.
Jeg ved det godt...det gør jeg...
...hvor brændende, du ønskede at komme ind på Radcliffe.
Lad nu være, mor.
Robert Frost. De første digte, far præsenterede mig for.
- Jeg vil gerne have den. - Naturligvis.
George har pakket bilen.
Siden du absolut vil begå den her fejltagelse, må du hellere nå flyet.
Farvel, far. Ønsk mig held og lykke.
Jeg kommer straks.
Hvad laver jeg også kage for? Du er her jo ikke til at spise den.
- Jeg skal nok skrive til dig. - Det får du da alt for travlt til.
Men en ting må du love mig. Jeg er nødt til at sige det, min pige.
De vil lære dig mange ting, gode og dårlige, -
- så du skal tænke dig om, før du tager noget til dig.
Lover du det?
Lidt sjov må du vel også godt have.
- Hvordan klarer jeg mig uden dig? - Åh, min lille guldklump...
BERKELEY I CALIFORNIEN SEPTEMBER 1964
PIGE-KOLLEGIUM
Helt ærligt, vi bor på den anden side af bugten. Hvad har du med? Sten?
- Hold op, Peter. Det er bare bøger. - Hvis jeg får brok, er du død, søs.
Skal jeg hjælpe? Paxton Andrews.
- Bare synet af dig er en hjælp. - Pas på, han er farlig. Tag den!
Men tak for tilbuddet. Min bror er utålelig i dag.
Jeg kunne jo ikke vide, jeg skulle bo på tredje. Jeg er Gabrielle Wilson.
- Vi kalder hende Gabby. - Peter, min bror. Jurastuderende.
Skal vi ikke bare efterlade hende og gå ud og drikke en øl?
Jeg har dine lagner. Vil du sove på den bare madras resten af året?
Du er fra Sydstaterne, ikke? Fed dialekt. Hvor skal du bo?
- 31 0. - Også mig!
- Hvor er her flot. - Det slår vores.
Jeg deler lejlighed med nogle fyre. Alle vores ting er fra Frelsens Hær.
- Hvor er mine lagner? - I din egen kuffert.
- Din lille... - Lad være!
Er det i orden, hvis jeg ringer senere?
"Ringer senere." Sådan.
Nå, det kan jeg altid ordne. Du har jo scoret. Nu må du hjælpe mig.
Peter. Så snart han så dig, sagde det bang!
Hvad tager du på i morgen aften til immatrikulationen?
Undskyld, Gabby, men det er det sidste, jeg tænker på lige nu.
Min arme bror er faldet for en alvorlig pige. Ved du også, hvad du vil læse?
Ja. Journalistik. Jeg håber at få en plads på skolebladet.
- Hov...Halløj. - Hvad laver du her, Peter?
- Jeg ville bare se dig. - Jeg fik et job.
Gæt, hvem den er fra.
"Vi ses lørdag aften. Glæder mig. Kærligst Peter."
Behandler han alle piger sådan?
Nej. Han er faktisk forelsket i dig, dit fæ.
Jeg skal altså nå en deadline. Det er mit første interview.
Smut nu hen og...ryd op i dit skab.
Jeg er ked af det, Peter, men jeg er ikke parat til det her.
Inden årsskiftet fordobles antallet af tropper i Vietnam!
Vores regering har ingen ret til at gøre det her. Ingen ret!
Ingen ret! Ingen ret!
STOP KRIGEN
Så sætter vi os. Kom.
Slip. Jeg vil høre, hvad de har at sige. Jeg er her for at dække historien.
- Jeg skal nok betale kautionen. - Ikke for hurtigt!
MELDING OM SVÆRE TAB I BIEN HOA
Hej...Endnu et slag i Vietnam.
Det er så blodigt. Vi hører ikke hjemme derovre.
Jeg er enig. De studerende havde ret i meget i går. Så...
Se her. Det er min artikel, Peter.
Jeg vidste, du ville komme på forsiden. Sådan som du kløede på.
Du får let en tjans på The Sun i sommerferien.
- Let? The San Francisco Sun? - Min far kan trække i trådene.
Det kan du tale med ham om til Thanksgiving.
- Har Gabby ikke inviteret dig endnu? - Nej, det har hun nok glemt.
- Hun hilser knap på mig mere. - Glem hende. Invitationen er fra mor.
Min mor går amok. Hun ville bruge weekenden på at få mig hjem igen.
Betyder det, at du kommen?
Jeg må jo ringe og tale med hende. Jeg vil meget gerne komme.
- Hvor kunne du ydmyge os sådan? - Hvad mener du?
Demonstrationen. Nyhederne. Folk har kimet os ned lige siden.
- Hvad skal jeg sige til vores venner? - Jeg er ked af det, mor.
Vi får dig overflyttet, når du kommer.
Jeg har det pragtfuldt her. Og jeg kommer ikke hjem til Thanksgiving.
Min sluf har inviteret mig med hjem.
Og jeg har jo også kun en weekend.
Det lader til, du har besluttet det hele hen over hovedet på mig.
Der er kun en måned til jul.
Undskyld. Jeg troede ikke, det gjorde noget.
Så farvel, Paxton.
Nå, så her bor I? Her er smukt. Dejligt.
Så er I her endelig. Vi har så travlt.
Og du er så Paxton. De taler ikke om andet end dig, når de endelig ringer.
Velkommen. Har de advaret dig?
Vi laver altid selv al maden.
Vis lige Paxton hendes værelse. Middagen er lige på trapperne.
Hjælp lige far med brændet, Peter.
Vinen er dit ansvar, min søn. Jeg gik og tænkte nede i kælderen...
En skøn Chardonnay. Håber, I kan lide den.
Angående angrebet i Bien Hoa... Det er interessant og frygteligt, -
- men ændringer vil det føre med sig, uanset hvad.
Et dybere engagement? Lige noget for dig og Goldwater.
Hold dog op. Det er hverken noget for mig, for Goldwater -
- eller min demokratiske redaktion. Ingen bryder sig om den her krig.
Men nu er de da nødt til at trække en grænse over for kommunismen.
Trække en grænse? Eddie Marlow fra skolen kom hjem i juni med et ben.
Lester Hursts fly blev skudt ned. Nu er han savnet. Skal jeg tage afsted?
Som studerende er jeg i sikkerhed. Men hvorfor dem og ikke mig?
Det var den sidste tærte. Kom så, folkens. Tag noget med ind.
Så er der mad. Lad os så gå til bords.
Jeg hører, du er interesseret i journalistik. Hvorfor det?
Jeg har altid skriblet. Jeg synes efterhånden, jeg er blevet god til det.
- Det synes Peter og Gabby da. - Men hvorfor journalistik?
Det er folks kilde til sandhed og fakta.
Det vil jeg gerne være en del af.
Peter siger, du har forbindelser på The Sun. Hvad laver du for dem?
Nu må du ikke falde ned af stolen, men Ed ejer The Sun.
Jeg burde have sagt det. Først ville jeg ikke have, det skulle gøre forskel..
Senere var jeg overbevist om, at det ingen forskel ville gøre. Gør det det?
Nej.
Heldigvis er det avisens indhold, der tæller, og ikke ejeren.
Nå, mine damer og herrer...
Skål for en dejlig middag og en dejlig dag.
Jeg er ked af at sige det, men jeg har på fornemmelsen, -
- at 1964 bliver det sidste dejlige år, vi får at se i et godt stykke tid.
- Hvad synes du om mit træ? - Det er smukt.
- Og min middag? - Lækker.
Hvad med en film? Der går "Goldfinger" fem over ni. Vist nok.
- Jeg skal nå et sent fly. - Jeg har set den.
- Ikke jeg. Kom. - Du har køkkentjansen. Af sted.
- Hvad synes du så om ham? - James Bond. Tja, jeg...
- Nej, Matt. Hvad synes du om Matt? - Nå, Matt...
- Han ser da meget godt ud. - Han er vildt lækker.
Og sød, ikke?
- Jeg er bare så vild med ham. - Filmen går klokken otte, ikke ni.
Du, Matt? Det er biograftid. Glædelig jul. Og god rejse.
- Jeg skylder dig en tjeneste. - Hej.
Han render fra opvasken tre ud af fire gange.
- Du ved vel, hun er faldet for ham? - Han er ikke værst.
Hvem ville ikke rende fra opvasken? Idet mindste er vi endelig alene.
- Skulle det være en lille opvask? - Den fødte romantiker.
Pax...
Jeg elsker dig. Vil du gifte dig med mig?
Åh, Peter.
Gid jeg var som Gabby.
Hendes eneste drøm er at blive en eller andens kone.
En eller andens mor.
Jeg ville ønske, jeg troede, det kunne gøre mig lykkelig.
- Hvad er der i vejen med mig? - Ingenting, tro mig.
Jeg er så ked af det. Nok mest på egne vegne.
Næppe. Jeg ved godt, du vil noget mere.
Og fint nok. Jeg er stolt af dig.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke kan...
Åh, Paxie... Lad os nu bare gøre det her og nu...
Hvorfor ikke?
Fordi det er også en slags forpligtelse. Og jeg er ikke sikker...
Nej, det ved jeg, jeg ikke er parat til.
Vi må af sted.
At blive gift med mig betyder ikke, du ikke kan se verden, månen -
- eller hvad pokker du ellers vil se.
Jeg skal nok støtte dig.
Jeg elsker dig, Pax.
Jeg har tre et halvt år tilbage.
Alle mine drømme fordrer en eksamen.
Om fem måneder er du færdig og klar til at gøre karriere.
Jeg ved ikke hvorfor, men tanken om mand og børn gør mig rædselsslagen.
Godt. Jeg skal prøve at lade det ligge.
Det ville være nemmere for mig, hvis jeg vidste, at du også elskede mig.
Ja. Jeg elsker dig.
Jeg har elsket dig fra den første gang, jeg så dig.
Det må jeg få til at slå til. Indtil videre.
Jeg ringer til dig. Rigtig meget. Vi skal nok klare julen.
Vi er nødt til at køre til lufthavnen snart.
Lad os køre. Hvis vi bliver her, ender vi med at tage opvasken alligevel.
Mor?
- Mor? - Så er hun her!
Min lille skat er hjemme.
Hvor ser du godt ud!
Din mor er til julefrokost i klubben indtil klokken fire.
- Der har nok været nogen i sving. - Hun har pyntet op i hele huset.
I stuen og i spisestuen. Læg nu mærke til det. Er det ikke flot?
Jeg troede, vi skulle pynte træet sammen.
- Nå, men jeg må lige se til skinken. - Vent, Queenie.
Glædelig jul. Luk den nu op.
Den er antik og lavet af søøre, et skaldyr i Stillehavet.
Du godeste.
Tak, mit barn.
Siden mor ikke er her, kan vi så ikke sidde og snakke som i gamle dage?
- Men ikke så længe. - Kom nu.
Sid ned.
Jeg prøvede at følge dit råd. Om ikke at tage alt til mig med det samme.
Åh, Queenie. Der er en dreng, der elsker mig.
En mand, faktisk. En god mand. Og han er villig til at vente på mig.
Jeg ved godt, hvordan to mennesker kan vende sig fra hinanden.
Det sker jo, ikke? Hvad nu, hvis jeg ved at vente får det til at ske?
Måske skulle jeg gribe chancen.
Og skal jeg afgøre, om du skal gøre det eller ej?
Jamen, søde, dog.
Har det her hus nogensinde kendt glæde?
Glæden er en sjælden gæst i vore liv.
Man forspilder let chancen for at få den.
Og griber man ud efter den,-
- så bliver den ofte fulgt af smerte.
Hvis din mor ser mig sidde her og tale om den slags, -
- bliver jeg smidt på porten.
Hun elsker dig, mit barn.
Det må du ikke tvivle på.
Paxton kommer nok snart. Hun taler med den knægt fra Californien.
- Jeg forstår, I har noget at fortælle. - Du ser helt voksen ud.
Selv gammel nok til sherry.
Nå, George. Han har noget, han vil fortælle os.
Allison har sagt ja til at gifte sig med mig.
Vi skal giftes til juni.
Hvor er den smuk, George.
Tænk, nu får du en ny søster. Og jeg får en ny datter.
Allison har gjort dig en tjeneste.
En venindes bror fra foreningen vil så gerne til nytårsballet med dig.
Han er fra militæret. Han kommer i uniform.
Beklager. Jeg har intet at tage på.
Du ville have haft en hel garderobe, hvis du havde valgt Sweet Briar.
- Vi kan købe noget passende til dig. - Nej.
Jeg mener nej, mor.
Jeg har lige besluttet mig for at holde nytår i Berkeley.
Så er der serveret, frue.
Kom, skat. Nu er vi jo også samlet til ære for dig.
Hallo? Hej, mor. Hun er lige kommet.
Vi skulle bare hente skiene og...
Vejene til Tahoe er sneet til. Man kan hverken komme til eller fra.
Jeg kan sagtens høre dig. Nej, mor. Godt, det skal jeg sige. Hej.
Vi kan sikkert komme frem i morgen.
Her er så smukt. Snart er det sommer, og så skal jeg jo hjem til Savannah.
- Ikke, hvis jeg kan forhindre det. - Hvor er Gabby?
Sammen med Matt, hvor ellers? De skal til en stor nytårsfest på skolen.
Hvis du vil tilbage til værelset eller et andet sted, kan jeg køre dig.
Men lad os nu få lidt at spise og sludre lidt. Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Den er næsten ti. Skal vi tage hen til festen?
Du må ikke lege med mig.
Jeg leger ikke med dig.
Jeg ved, hvad jeg har lyst til.
Det her kan kun være rigtigt.
Jeg elsker dig bare så meget.
- Hvordan er vi endt her? - Isengen?
Tja, efter første ombæring distraherede gulvet os lidt.
Eller var det efter anden ombæring?
Du er så smuk.
Jeg elsker dig.
Jeg har en mistanke om,-
- at glæde tilfalder nogle mennesker mere end andre.
Det ser ud til, at vi er blandt de heldige.
Kære Peter. Sommerjobbet på The Journal er ikke værst, -
- men hvor er det dog kedeligt. Gammel sladder om kendte.
Jeg havde glemt, hvor fugtigt her er i Savannah.
Jeg overlever kun, fordi du er på vej.
- Hvor ser du godt ud. - Jeg har sådan savnet dig.
- Hvorfor er du ikke solbrændt? - Jeg har jo arbejdet.
- Vil du køre? - Gerne.
Jeg har fundet et hus til os nord for universitetet. Stort nok til tre.
Tre? Gabby? Endelig væk fra det larmende kollegium.
Er det det eneste, du tænker på?
- Sig ikke noget om det til min mor. - Hvad tid venter hun os?
- Om en time. - En skam, mit fly var forsinket, ikke?
- Rigtig meget forsinket. - Peter!
- Vi skal af sted, Peter. - Vi har masser af tid.
Det sagde du også sidste gang.
Åh gud. Middagen bliver ødelagt. Mor slår mig ihjel. Kom nu, Peter.
Kom nu i tøjet.
Jaså. Tak.
- Flyet landede i tide. - Bare der ikke er sket en ulykke.
- Lad os nu lige slå koldt vand i... - Paxton! Vi har været så bekymrede.
- Hvor blev du af? - Jeg ville lige vise ham Savannah.
Vi glemte helt tiden. Peter, det her er min mor.
Min bror George. Hans kone Allison.
- Skal jeg servere nu, frue? - Ja, endelig. Kom, alle sammen.
- Det her er Queenie. - Jeg har hørt så meget om Dem.
Hold hovedet højt, søde.
Dufter her altid så dejligt?
- Vores sommerblomster. - Min mor dyrker roser. Hun har...
Hvad er din mening om Vietnam?
Det går dårligt. Og jeg er bange for, jeg ikke synes, vi hører hjemme der.
Som studerende bliver du ikke indkaldt. Men hvad med bagefter?
Om to år er krigen måske slut. Og så er jeg sikkert også for gammel.
Du kunne også gifte dig. Jeg hører, folk gør det for ikke at blive indkaldt.
- Tid til dessert. - Sæt dig ned, Paxton.
- Vi er klar til desserten, Queenie. - Javel, frue.
En skam, du ikke er her til efterårets rævejagt. Rider du?
Jeg har aldrig været til rævejagt, men jeg rider skam.
- I cowboy-sadel? - Der er noget, jeg har tænkt på.
- Hvad gør I med ræven bagefter? - Paxton, for fanden.
- Den tager hundene selvfølgelig. - Er alle færdige?
Queenie har ventet tilstrækkeligt.
- Skal vi slutte trop, frue? - Det må du virkelig undskylde, Peter.
- Glem det. - Gid du kunne have mødt far.
Så kunne du have oplevet mine ægte rødder.
Tak, fordi du ville mødes. I arbejdende piger har jo så travlt.
Jeg har lige kørt Peter til lufthavnen, så det lykkedes mig at få tid til dig.
- Hvad syntes han om Savannah? Os? - Peter?
Varmt og kvælende. I den rækkefølge.
Men det er han for høflig til at sige.
I opførte jer utilgiveligt.
Far havde aldrig tillladt, at en gæst blev så uforskammet behandlet.
Du skuffer os til stadighed. Især mor, naturligvis.
Du burde føre et passende liv her.
Men du skal altid gå dine egne veje.
Mor har kæmpet for dit medlemsskab af klubben. Bruger du det nogensinde?
Får hun lov at holde selskaber for dig?
Nej, først tager du det unødvendige, fjollede job og nu så ham der...
Ham Peter Wilson og hans avisfar.
De såkaldte journalister på vestkysten er kun interesserede i filmstjerner.
Du og mor kommer aldrig til at forstå mig. Men det gjorde far.
- Jeg har sagt, du intet ved om ham. - Det gjorde han.
Før han døde, fortalte jeg ham, at jeg ville være journalist. Hans svar var:
"Gør det, Paxie. I 1000 år er kvinder blevet født til at leve i fangenskab -
- og til at holde af det. Men det har krigen ændret."
- "Nu kan de blive hvad som helst." - Han prøvede at retfærdiggøre sig.
Og hvad var det med Allison og mor? Skulle de leve i fangenskab?
- Og holde af det. - Talte han om kvinder til et barn?
Det er på tide, du får besked. Far var med en anden, da flyet styrtede ned.
- Hvad? - Han havde en affære.
Nej. Han havde ikke fortjent at dø, -
-fordi han fandt en, der elskede ham.
- Mor var altid så kold. - Hvad kender du til hendes sorg?
Intet. Jeg har aldrig vidst, hvad hun følte.
Heller ikke du, for den sags skyld.
Yderligere 5000 fredsbevarende styrker sendes til Vietnam...
Vær venlig at lade det ligge og kom ind i dagligstuen.
- Er han væk? - Ja.
- Jeg vil tale med dig. - Og jeg med dig.
Du har fornedret dig selv og gjort os andre pinligt berørt.
Det var tydeligt, hvad I havde lavet.
Tog I på et tarveligt lufthavnshotel?
Du kan da umuligt stole på den dreng.
Den dreng hedder Peter, og han vil giftes med mig.
Selvfølgelig. Hørte du ikke din bror? Han skar det ellers ud i pap.
- Han vil unddrage sig værnepligten. - Den bekymrer ham jo ikke.
Jeg er her for at tale med dig om far.
Jeg vil ikke tale om din farlige nu.
Hvordan har jeg dog fået mig sådan en datter?
Hvis du bibeholder det afskyelige forhold, er du slet og ret en taske!
Rejs du bare tilbage, men så skal du ikke bryde dig om at komme igen!
Det havde jeg heller ikke tænkt mig.
BERKELEY TRE MÅNEDER SENERE
- Pax? - Jeg er i køkkenet.
- Hvad laver du i køkkenet? - Jeg laver mad til dig.
- Tror du, den skal se sådan ud? - Den er vist faldet lidt sammen.
Først skal alt det her tilberedes hver for sig, -
- og så skal de blandes og blive til en vidunderlig sovs.
Åh nej, mine løg!
- Hvad skal jeg stille op med resten? - Gem det til Gabby.
Hun...skal nok finde på noget. Hvor er hun forresten?
Ude med Matt, hvor ellers?
Jeg ville lave mad til dig... helt alene.
Det klæder dig. Du ser så godt ud. Så prøv det igen næste uge.
Men indtil da...
Peking Palace?
Influenza? Eller har du spist mine rester?
Ingen af delene.
Nej, ikke der. Jeg skal måske igen.
- Vov ikke at spørge, hvis det er. - Ved Matt det?
Jeg har først lige selv opdaget det.
- Vil du have barnet? - Ja da. Selvfølgelig vil jeg det.
Det har altid været min drøm at få et barn. Det er bare...
- Hvad nu, hvis han ikke vil? - Du skal fortælle ham det.
Er det sandt, hvad Peter siger? Hvornår skulle jeg have det at vide?
Undskyld. Hvis du føler dig fanget...
Hold nu kæft. Jeg havde faktisk tænkt mig at fri til dig.
Ingen gør mig så lykkelig, som du gør. Godt...
Vil du gifte dig med mig? Du har bare at sige ja, for vi skal have en lille.
Ja, ja, ja...
Og de to, som Gud har forenet, skal ingen mand skille igen.
Eftersom Gabrielle og Matthew er trådt ind i den hellige ægtestand -
- med Gud og jer andre som vidne, -
- så er de rette ægtefolk i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
De må nu kysse bruden.
BERKELEY- JUNI 1967 HALVANDET ÅR SENERE
Det er Charlene. Queenie er indlagt alvorligt syg. Hun spørger efter dig.
Åh nej. Hvor er hun?
Savannah South Side.
- Ringede din mor til dig? - Det var din niece Charlene.
Hun sagde, du ville slå hende ihjel. Men det gør du ikke, vel?
Nej, jeg vil takke hende, til jeg dør.
Du er ikke mit søde, lille barn mere.
Du er en dame. Det skal jeg love for.
Nok er din mor hård...
...men det er ikke kun hendes skyld, mit barn.
Du må love mig... Et sidste løfte.
Besøg din mor, før du rejser fra Savannah.
Din far var så stolt af dig.
Han sagde engang til mig:
"Den lille pige skal nok blive til noget."
"Hun kommer til at gøre noget vigtigt ude i den store verden."
Sådan talte han om dig.
Tak, Queenie. Du har givet mig min far tilbage.
- Davs, Paxton. - Mor.
Du milde, hvor er du blevet voksen.
Der er vel også gået halvandet år siden...
Skal vi drikke lidt te?
- Du har besøgt Queenie. - Hvorfor ringede du ikke, mor?
Det gjorde jeg også i morges. De sagde, du allerede var taget af sted.
Jeg kunne naturligvis ikke vide, om du ville komme hjem eller ej.
Hvorfor er vand så længe om at koge?
Queenie er holdt op for længe siden.
Der er ingen grund til at hyre en kok bare til mig. Det er for ødselt.
- Hvordan har George og Allison det? - Fortrinligt.
- Går du stadig ud med ham der? - Han hedder Peter, som du godt ved.
Vi har boet sammen i overto år, det må du da have gættet.
Hans søster boede først hos os. Jeg skrev til dig om hende engang.
Men det interesserede dig aldrig.
- Det nytter jo ikke... - Se, nu koger vandet. Hører du?
- Dit gamle værelse står klar. - Queenie og jeg har taget afsked.
Peter blev færdig i går, så jeg tager tilbage og fejrer det med ham.
Skal I så giftes?
Jeg er lige så lidt klog på dig, som jeg var på din far.
- Når I har boet så længe sammen... - Lad nu være, mor.
De taler om udvidet værnepligt. Det er i alle aviserne.
- Er du ikke bange på hans vegne? - Til januar er han for gammel.
- Jamen når du nu elsker ham... - Jeg vil ikke giftes lige nu.
Tror du, kærlighed kommer så let?
Nej, det tror jeg ikke.
Peter fortjener en kone og en mor til sine børn.
Og jeg har det dårligt over ikke at kunne give ham det lige nu.
Men der er andre ting, jeg gerne vil.
Hvorfor afviser du altid alting?
Ikke bare Peter Wilson...
...men også os.
Det liv, vi ville tilbyde dig.
Som vi ønskede, du skulle leve.
Mig. Da jeg ringede i morges, tænkte jeg:
"Hun iler hjem for den sortes skyld, men ville hun ile for min skyld?"
Er jeg så frygtelig, at du slet ikke vil have noget med mig at gøre?
Sådan tænkte jeg måske nok engang.
Men ikke mere...Ikke mere.
I årevis hitter man på undskyldninger, der ikke rigtig forklarer noget af det.
Så ender man med at begrave det hele.
Fordi det bare er så meget lettere.
Det bliver en helt normal jul i San Francisco, morgendis og høj sol.
Vi skal have lidt mere julemusik.
Har jeg ikke allerede pakket den ind? Sig mig, pakker du dem ud igen?
Det er min drøm at bruge hele dagen før jul til at genindpakke de gaver,-
- du har købt til din søsters børn.
De er søde.
Rigtig søde.
Hvad er der i vejen, Peter?
Ikke noget. Så er det tid til æggesnaps.
Vil du gifte dig med mig?
For at undgå værnepligten?
Nej. Fordi jeg elsker dig og vil være sammen med dig resten af livet.
Efter juleferien går vi på rådhuset...
- Tror du ikke på mig? - Jeg tror på, at du elsker mig.
Og ville gifte dig med mig i morgen. Men det ville ikke række.
Hvis du opgav alle drømme for at gifte dig med mig, ville vi gå i stykker.
Du er ikke den slags kvinde.
Det er derfor, jeg elsker dig.
De marineinfanterister, der stadig kunne kæmpe, ventede på fjenden, -
- mens de alvorligt sårede spredt blandt de døde ventede på frelsen.
Sårede hjalp hinanden flygte og blev trukket 15 m op i helikopteren, -
- hvor tapre mænd stod klar til at hjælpe tapre mænd.
I suset fra helikopterpropellen hvirvlede de sårede rundt.
Men det var India Companys sidste chance for at redde liv.
Tilintetgjorte opnåede de det, kun tapre mænd kan, når de har tabt -
- og kun nærer håbet om, at en ven måske overlever.
- Dette er Dave Gallaway fra... - Peter?
Undskyld, vækkede jeg dig?
Jeg vågnede, fordi du ikke var der.
Fortæl mig nu, hvad der er galt.
Jeg ville vente til efter jul. Jeg ville heller ikke fortælle mine forældre det.
Hvad?
Militærtjeneste.
Der er kun tre uger til din fødselsdag.
Jeg skal ind om 10 dage.
Godt...
Vi kan stadig blive gift. Du kan tage din eksamen i Canada i stedet.
For mange af mine venner kæmper derovre.
Dem kan jeg ikke løbe fra. Og det ville jeg jo i bund og grund gøre.
Regeringen har ladet mig slippe indtil nu.
Jeg kan ikke løbe fra dem.
Det kan jeg bare ikke.
Åh gud...
Det er min skyld.
Det må du aldrig sige. Aldrig.
Du friede, og jeg sagde nej.
Så det her er min beslutning.
Forstår du det?
Det her er min beslutning.
Pas nu godt på dig selv.
Kære Peter. Fik dit brev i morges, fyldt med indtryk af Vietnam og folk.
Sært, at det er dig, der er ude og se verden. Gid jeg kunne være med.
Måske efter krigen. Det glæder mig, at du savner mig.
Livet er så hårdt uden dig, min elskede Peter.
Skolen virker så ligegyldig nu.
Jeg kendte ikke til ensomhed før nu.
Jeg lever og ånder for dine breve.
Nogle gange tænker jeg på min far, og hvor ensom han må have været.
Mr. Wilson.
Kom indenfor.
Hvad er der?
De kom hjem til os og fortalte det.
Det er Peter. Han...
Han er blevet dræbt, Paxton. Ved Da Nang, sagde de.
Åh, Gud, jeg beder dig... Ikke min Peter.
Hvordan kan du holde ud at være her? Det er min skyld.
Jeg kunne have giftet mig med ham!
Det er tilfældighedernes spil for dem alle.
Jeg måtte ikke trække i trådene. Han følte, han skulle tage af sted.
Ceremonien er nu bragt til ende. Tak, fordi I kom.
Vi venter i bilen, Paxie.
Nej...
Nej, jeg har det ikke godt, Peter.
Jeg ved ikke, om jeg nogensinde får det godt igen.
Kære Pax. Jeg er blevet forflyttet til et sted langt uden for Saigon.
Her er så dejligt på landet. Her er fuldt af smukke mennesker.
Blomster overalt. Kvinderne sætter dem i håret.
Jeg vil se dig med blomster i håret.
Krigen forvolder så megen skade. Gæt, hvem der står bag? Os. Delvist.
Mine drømme om dig, min søde pige, om at røre ved dig, holder mig oppe.
Nogle gange virker det som et under, at vi fandt lykken helt fra starten.
Hallo? Mor?
Jeg håber ikke, jeg vækkede dig. Jeg har tænkt på dig hele dagen.
Du skal vide, at du bare kan ringe.
Hvis der nu skulle være noget.
- Gik det godt? Hvordan har du det? - Jeg har det vel meget fint.
Alle de kister på rad og række. Der var så mange, mor.
Det gør mig ondt.
Jeg har tænkt på, at i dag ville du have været færdig.
Jeg får eksamensbeviset til september efter sygeeksamen.
Jeg ville bare spørge, om du ikke kom hjem.
Tilbring sommeren her. Ikke et ord fra os. Så kan du læse det op her.
Nej tak, og det mener jeg.
Men jeg tror, jeg tager lidt væk.
Hvad er det her for et land?
Først slår de Martin Luther King ihjel, så Bobby og nu min smukke Peter.
Jeg beder dig, kom nu bare hjem.
Jeg skal nok give lyd fra mig. Måske går der lidt tid, men bare rolig.
Gør det ikke.
Jeg kan høre det på dig. Det hjælper ikke at lukke af.
Tak, fordi du ringede, mor.
Paxton...
Du har klippet dig. Eller er du blevet for tynd?
Kom forbi og spis lidt oftere.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg vil have et job.
Du kan få et job hertil hver en tid. Men skal du ikke læse færdig?
- Og få dit eksamensbevis? - Jeg kan ikke lære mere på Berkeley.
Det her år har jeg alligevel kun haft tilvalg. Jeg vil arbejde i Saigon.
- Det er udelukket. - Hvorfor?
Hvad er det her? En gave til Peter?
Vil du dø det samme sted som ham?
Jeg ved godt, I unge synes, landet er ved at gå ad helvede til. I har nok ret.
Men selvmordsmissioner hjælper ikke.
Jeg ved godt, hvad det ligner, men jeg vil ikke dø. Jeg vil bare til Vietnam.
Jeg vil have folk til at tage stilling.
Vi ser folk dø, brænde ihjel, blive skudt hver aften, mens vi spiser, -
- og vi ikke så meget som blinker. Det er ganske enkelt forkert.
Jeg har i sinde at finde frem til sandheden og sende den hjem.
Og der findes også andre aviser.
Find en historie her i landet, så skal jeg nok trykke den.
Men glem Vietnam. Vi skylder Peter at tage os af dig.
Jeg skylder ham meget mere.
Vent. Sådan en opgave kræver lang tids forberedelse.
Så kan du tænke dig om. Giv det et halvt år.
De er ikke et halvt år om at forberede infanteristerne.
Du skal sværge, at du kun gør, hvad bladet beder om. Hører du?
Ellers ryger du lige hjem igen.
Det lover jeg. Og jeg lover at gøre et godt stykke arbejde.
Det er dig, jeg er bekymret for.
- Åh gud. Marjorie slår mig ihjel. - Hvor tidligt kan jeg rejse?
Du skal vaccineres og briefes. Skal vi sige om to uger?
Du vil ikke fortryde det.
SAIGON LUFTHAVN
- Dame, bedste chauffør. - Continental Hotel?
Flot amerikaner. Hvem er hun, Ralph?
Hvorfra ved du, at hun er amerikaner?
Giv en omgang, så skal jeg lære dig det.
Jeg har ikke flere. Jeg har ikke flere.
De er altfor blød til Saigon, mademoiselle. Kom.
Der venter Dem morgenmad.
- Ralph Johnson fra A.P. - Mig en glæde.
Jeg er Jean-Paul Biarnet fra Le Figaro. Altid til tjeneste.
Paxton Andrews. Jeg skal dække krigen for The San Francisco Sun.
Paxton Andrews... Skrev du ikke for Rollinge Tidende?
- Hvor gammel er du? - 22.
- Juice? - Tak.
For meget vodka.
Hun tager en omelet. Den er ufarlig.
I er nu venlige, selv om I skjuler det.
Snarere liderlige efter en amerikansk piges ben, blødt hår og direkte blik.
Hvad som helst. Og jeg bager ikke. Jeg har en dame.
Jeg følger dig hen til pressekontoret, så du kan melde dig. Der er ret langt.
- Lad os tage en vogn. - Nej, jeg glæder mig til at se byen.
Denne vej.
Her står, at jeg skal møde op på informationskontoret klokken fem.
Nå ja, femtids-fjolleriet. Du skal nok have en langsom start.
- Hvad er femtids-fjolleriet? - Den daglige militære briefing.
De fodrer os med det, folk skal høre. At vi vinder.
- Gør vi da ikke det? - Hvad tror du?
Hvis jeg får flere beskeder om at tage mig af Paxton Andrews, går jeg amok.
Hvad fanden er det også for et navn?
Nå, skulle du bare lege lidt med for at kunne sige, du har været her?
Nej. Og de får mig ikke til det. Ralph, giv mig nu et par fif.
Jeg vil ud af Saigon og se, hvad der virkelig foregår. Jeg skriver godt.
Har du støvler? Rigtige støvler?
Stålbesatte med såler, der beskytter mod bambusspidserne?
- Nej. - Hvad størrelse er du?
- 37. - Jeg skaffer dig et par.
Jeg skal op til Cu Chi med et hold. 0500 på hotellet.
- Er det fem om morgenen? - Det var det, jeg sagde.
- Bare en gang journalister. - Hvad med D.D.?
Hun skriver for The San Francisco Sun.
Luk dem ind.
- Hvad er en D.D.? - Så du dem ikke i lufthavnen?
Amerikanske Røde Kors-damer, der serverer kaffe. Doughnut-dukkerne.
Du må hellere vænne dig til at blive kaldt meget værre ting.
Pressevest. På med den.
- Sergent? - Er l to allerede tilbage igen?
De ender med at få ram på jer. Hvad fanden, bliver skolepiger nu indkaldt?
- Jeg er journalist. - Der er viet cong'er i området.
- Ingen grund til at udelukke pressen. - Pressen har aldrig været en kvinde.
Det her er kaptajn Quinn. Paxton Andrews. Hun er sammen med mig.
- Jeg er fra The San Francisco Sun. - Stedet er bare på kogepunktet.
Helikopteren melder om fem-seks viet cong'ere.
- Havde I ikke ryddet de tunneler? - Vi finder hele tiden nye.
- Den her går sgu helt til Kansas. - Må jeg se?
Vi har mistet kontakten til fortroppen, siden de rapporterede om snigskytter.
- Tag en ild-enhed og undersøg det. - Jeg tager med, kaptajn.
TUNNELROTTE
Det er basen, kom ind, Jake. Er du der? Kan du høre mig, Jakobs?
- RTO til basen. 601 0. - Hvem er det?
- Hvor er Jacobs? - Han er død. Sikkert en snigskytte.
Audio Seks? Fandens også, Willy, er du der?
Ja, med en fotograf og en D.D.
Hold hovedet nede. Og røven med.
Få dem ud derfra, Willy. Hører du?
Bliv her!
Hvor er du, Willy? Kom ind.
Jeg er her. Franskmanden er færdig. D.D. klarer den. Delingen er...
Snigskytterne har os på kornet!
Vi kommer og henter jer, Willy.
Kom ind...Kom ind. Kan du høre mig? Melding, kom.
Hvad sker der? Kom ind!
Kaptajn Quinn? Kan nogen høre mig? Det er D.D. Er der nogen?
Er det Andrews?
Må jeg få radiotelegrafisten?
Ham med radioen er blevet skudt. Hjælp os.
Vi er på vej. Tal til mig. Når du hører helikopteren,-
- så smid Jennings røggranat. De skal nok få øje på jer.
Kan du se helikopteren? Kan du høre mig, Andrews?
Hold hovedet nede. Du er omringet af viet cong'ere.
De har set dig. De går ned efter dig nu.